A Pete strávil celé léto u mě v pokoji...
...a sledovali jsme filmy každý den.
Všichni mí kamarádi byli buď na pláži nebo naháněli holky...
...ale on tam se mnou celou dobu jen tak seděl.
Nemůžu ho opustit, když mě potřebuje.
I když je pryč.
Vyhrabala jsem pár jejich starých filmů, protože jsem byla...
Chtěla jsem jen slyšet jejich hlas, na chvilku je vidět, víš?
A našla jsem tohle, měl bys to vidět.
Ta-dá.
Dost dobré, co? Vymaloval jsem to levandulovou a pak bílými mraky, jak jsme o tom mluvili.
- Kdys to tady vymaloval? - Když jsi byla v nemocnici.
Měls to udělat před třemi dny.
Smrdí to tu výpary z barvy.
- Schnulo to 12 hodin. - Neschnulo to dost dlouho.
- Jsi tak kritická. - Dnes v noci v postýlce spát nemůže.
Ani to ještě je suché. Do mokré místnosti přece nepřivedu miminko.
Jistěže to není mokré, ale myslíš si, že to pak ještě pár dní nebude zapáchat?
Nebude. Je tady dokonale vyvětráno. Víš ty, kolik mě to stálo dřiny?
Nic z toho jsi tady neudělal. Kdypak jsi v životě maloval mraky?
- Dohlížel jsem na tu práci. - Dohlížels na to?
Jediná věc, kterou řekneš, je že jsi na to dohlížel?
Byl jsem kreativní. Ti chlapi přišli a já řekl "Co takhle udělat mraky."
- To je směšné. Tady spát nemůže. - Jistěže může.
- Vezmi tu postýlku. - Tohle je její pokoj. Kam jinam...?
Tím mi říkáš, že je v pořádku, že jsme příšerní rodiče...
...když se chceme polovinu času povraždit.
- Vlastně dvě třetiny. - Jo.
Myslím, že se musíme přestat snažit napasovat se do jejich životů.
Víš, já to tu nesnáším. Je to tady jako mauzoleum.
Jsou tu všude jejich obrázky.
A ten obraz kovboje opravdu nenávidím.
- Je opravdu strašidelný, co? - Jo. Chci to dát pryč.
Jestli tu máme žít, musíme tady přestat chodit po špičkách...
...jako kdyby se měli brzy vrátit. Oni se nevrátí.
Tahle strana je... Ne.
- Teď je to tam rovně? - Ne.
- Teď to vypadá dobře. - Dobrá, takhle ano.
LÉTO
Dobré ráno, Messere.
Dobré ráno...
...Jill.
- Oh, a děkuji za večeři. - Jo.
- A příště je to na mě. - Bože.
Pravou nohu, levou nohu. Pravou nohu, levou nohu.
- Ukaž mi pěknou chůzi. - Můžeš s tím přestat?
Začne chodit, až bude chtít někam jít, jasné?
Ve všech knihách se píše, že by už měla chodit a mluvit...
...a ona stále nic.
A knihy také říkají, že bys měla být vdaná a mít 2,2 dítěte...
...a podívej na svůj život.
Ta chudinka si myslí, že s tebou ještě půjde na večeři.
A co je alternativa? "Sbohem, už tě nikdy neuvidím"?
- To by bylo ošklivé. - Kde takové ženy vůbec potkáváš?
Myslím tím, když nejsi se mnou nebo Sophií, tak jsi v práci.
- Mám své metody. - Huh. Zajímavé.
Spusť to. Jdem na to. Je to tady.
Dobrá. Jako z gumy.
- Rozcvičuješ se? - Jak se máš, krásko?
Oh, jsem hned za tebou.
- Ahoj, chlapáku. - Ahoj, Tede.
- Hele, viděl jsi včerejší zápas? - Jaký zápas?
- Baf! - Můj Bože.
Nechtěla jsem tě vystrašit.
-Nevěděla jsem, že také běháš. - Jo.
- Můžeme trénovat spolu. - Jo.
- No, já při běhu přemýšlím. - Jo, já také. Ráda přemýšlím.
Tohle tempo budeme držet? Je trochu ostré.
Stále nechápu ty další poplatky.
Práce je složitější, než jsme předpokládali.
Složitější než předpoklad. Jo.
Můj život je víc složitější než jsem předpokládala.
Nepředpokládala jsem, že mi někdo svěří dítě...
- Slečno Berensonová? - Ano?
Promiňte. Ahoj, slečinko. Copak tady děláš? Můžete mě na chvilku omluvit?
Hele, Lonnie? Hlídej ji lépe. Připlazila se dozadu.
- Je tam staveniště. - Mimino, které se plazí? Opravdu?
- Jen si ji vezmi. - Nemůžu. Dělám něco.
- Prosím. - Nemůžu. Velký koš.
- Můžeš mi prosím pomoct? - Myslím, že s tím miminem vypadáš opravdu překrásně.
Že vypadá úžasně s...? S tím překrásným dítětem. Je jako tvé příslušenství.
Chytré.
Hurá, Zázračná Zvířátka. Jej!
To byl opravdu pěkný díl.
Mě se líbí na Ming-Ming, že i když prohraje...
...že se naučí něco o týmové práci, víš?
Neviděl jsem, že to přijde. Co takhle...?
Holly. Zůstaň tak... Zůstaň přímo tady.
Holly, Holly, Holly! Postavila se! Začíná chodit! Pojď dolů!
- Co? Teď? - Pospěš si!
- Teď chodit nemůže! Teď chodit nemůže! - Ale bude. Pojď dolů.
Dobrá, počkej. Zůstaň tam.
- Počkej, už jdu. - Pospěš si!
- Už chodí! Dělej! - Zadrž ji. Už jdu.
- Už jdu! Zastav ji. Zastav ji! - Nemůžu ji... Jak ji mám podle tebe zastavit?
- Jak ji zastavím? - Prostě ji zastav!
Nedělej ten krok. Prosím tě ne...
- Co chceš, abych udělal...? - Můj Bože, můj Bože, už jdu.
- Promiň, promiň, promiň. - Cos jí to udělal?
Říkalas, abych ji zastavil... Tak jsem do ní trochu strčil.
Chtěla jsem, abys ji zastavil, Messere, ne ji traumatizoval.
- Teď už chodit nikdy nebude. - Jasně, ale není to má vina.
- Co ti ten ošklivák udělal, co? - Tohle byla tvá chyba.
Počkej. Dobrá, tak běž.
- To jsou domácí nudle? - Jo.
Ona je jediná, kdo nemá ráda má jídla.
Beru to teď osobně.
No tak.
Jednu lžičku.
Bože můj, Bože můj! Dokázala jsem to! Ona to jí!
Snědla mé jídlo, snědla mé jídlo, snědla mé jídlo!
Jsem tak dobrá.
- Můj Bože. - Co?
Tak proto tak rád jezdíš nakupovat.
Tady balíš všechny ty holky. Využíváš Sophii, aby sis vrznul.
Nějak mi to oplatit musí. To je přeci v pořádku, ne?
- Oběd není zadarmo, správně, Soph? - Chci to vidět.
- Vidět co? - Chci vidět, jak funguje Messerovo kouzlo.
Ty chceš, abych tě balil? Tady?
Ano. Chci, abys tady zakroužil a předstíral, že jsem jedna z těch koček.
Nebudu předstírat, že tě balím.
- Chci jít domů. - S tebou není žádná zábava.
Hele.
Víš ty co? O těhle jsem četl. Jsou pro děti opravdu dobré, ale nemůžu...
- Jak se to vyslovuje? "Akahý"? - "Açaí."
- "Açaí"? - Mm-hm.
Oh.
Ty musíš mít cit na cizí jazyky, co?
Ne, moc ne.
Na střední jsem se učila španělsky. Docela mi to šlo. Měla jsem dobré známky.
Ta jsi dobrý, jsi velmi dobrý.
- Vidíš? - Už vím, jak to děláš.
Holly?
Oh! To je Sam. To je Sophiin doktor, Sam.
- Sam? Říkáš mu Sam? - Ahoj, Sophie.
- Doktor Nelson. - Ahoj. Sam.
- Ahoj, já jsem Messer. Rád vás poznávám. - Messere, také tě rád poznávám.
- To je váš...? - Ne, ne, ne.
- Ne. - My nejsme... My jen...
Je to složité.
- Vychováváme spolu Sophii. - Ano.
Víte, Holly se zmínila, jak moc se ji líbí Sophiin doktor...
...už několikrát, opravdu.
Myslel jsem, že tím myslela, že to umíte s dětmi, ale teď...
Můžeš prostě odejít? Můžeš mi dát chvilku?
- Tady je mi fajn. - Dej mi chvilku. Díky.
Někdy je Sophie ta dospělejší.
Jak to mezi vámi dvěma funguje?
- Rozdělujete si práci? - Ano. Máme na to rozpis. Opravdu velký rozpis.
- Rozpis? - Jo.
A podle toho rozpisu máte také někdy volno?
Ano, pondělky, středy a každý druhý pátek.
- Opravdu? - Jo.
- A tento pátek budete mít Sophii? - Ne.
- Takže v pátek v osm? - Výborně.
- Moje sestřička má na vás kontakt? - Určitě ano.
- Ozvu se vám. - Dokonalé. Dobrá.
Měl jsi úplnou pravdu, tohle je opravdu skvělé místo na seznámení.
- Kdy dorazí doktor Láska? - Každou chvilku. A přestaň mu tak říkat.
Nemůžu uvěřit, že tě pozval na rande. Není to zakázané ve vztahu pacient-doktor?
On je dětský doktor, takže kdyby randil s pacientem, byl by to velký problém.
Když budete mít sex, tak ti poví, jestli máš správný poměr váhy k výšce?
- Ahoj. - Ahoj. Páni, vypadáte...
Raději nebudu nic říkat. Je lepší si schovat nějaké trumfy na pak.
- Ahoj, Messere. - Ahoj. Jak to jde, doktore?
-Díky, že jste ji dal večer volno. - V pořádku.
Víte, vyzkoušela si všechny šaty z šatníku.
- Bylo skoro nemožné ji donutit si vzít tyto. - Dobrá, Messere. Vyrazíme.
- Už dlouho žádné neměla, tak... - Bože můj, přestaň.
Zavolej, kdybys mě potřebovala.
Víš, jestli mě teď chceš zabít...
...tak v mém bloku jsou popelnice také, a je to blíž.
Ty nemáš moc ráda překvapení, co?
No, jsem trochu blázen do kontroly věcí, tak že...
- A jsme tu. - Dobrá. To je zadní vchod na koncert.
- Tak suprovej zase nejsem. - Ne?
Jdeme na Aerosmith nebo na Justina Biebera?
To je...
Le Mare.
Majitel a provozní má tři holky, takže...
- Ty léčíš děti Phillipa Le Mare? - Ano.
- Můj Bože. - Doktore Nelsone.
- Phillipe. - Same, ahoj. Phillipe Le Mare.
- Je mi potěšením. - Ne, ne, potěšení je na mé straně.
- Támhle je vaše speciální rezervace. Pojďte. - Jak se mají vaše překrásné holčičky?
Jsou úplně zdravé. A mají výborného doktora.
Víš, já moc na tyhle rande s večeří nejsem.
A co ty?
Ne? Víš ty co?
Proč se neuvolníme a nepoznáme se blíže? Co ty na to?
Takže ty bydlíš tady poblíž?
Nahoře?
Já bydlím hned za rohem v obýváku.
Víš, věděl jsem, že tě odněkud znám.
Mimochodem drcený meloun je výborná volba.
Promiň mi, jestli jsem trochu nervózní.
Je to proto, že se moc nestýkám s miminy jako jsi ty.
Upřímně, já...
No, mám raději starší ženy.
No, ne zas tak staré.
Začínáš se rozpalovat, kámo.
- Nemohu uvěřit, žes tady nikdy nebyl na jídle. - Moc na jídlo do restaurací nechodím.
Moje bývalá hodně vařila, takže jsme jedli většinou doma.
- Tys byl ženatý? - Líbí se ti, jak jsme se sem vplížili?
Mm. Chytré.
- Promiň. Myslela jsem, že jsem ho vypnula. - To je v pořádku.
Messere, mám dnes večer volno.
Podívej, nevolám tobě, ale doktorovi Lásce.
Dobrá. V pořádku, vydrž.
Promiň, ale chce s tebou mluvit. To musí být dotaz ohledně Sophie.
Ahoj.
To může být pár věcí.
Vezměte ji do centra na pohotovost do St. Augusta. Je pátek, tak je na příjmu doktor Mooney.
Řeknu mu, že jste na cestě. Nebudete muset čekat.
Uvidíme se tam do hodiny. Dobrá. Sophie má zvýšenou teplotu.
Budou potřebovat nejméně hodinu, takže jsem doufal...
Musíme jít.
Anebo můžeme jít.
Výborně. Děkuji ti.
Takže Sophie má infekci zažívacího traktu. Dáme jí antibiotika.
Tak se ji dostanou léky do systému rychleji.
Zastavím se tu hned ráno a prohlédnu ji.
- Díky. - Děkuji ti mockrát.
Jo, tak trochu jsem se těšil, že tě zavezu domů.
Celé jsem si to v hlavě představoval.
Tohle bylo ještě lepší než mé představy.
- Zavolám ti později. - Dobrá.
Ještě jednou děkuji.
Teplota jí už klesá.
Oblečení, školka, měsíční účty za jídlo...
...a k tomu ještě účet na 1200$ z pohotovosti.
Jestli že se nám teď rozbije auto, jeden z nás bude muset prodat ledvinu.
Páče o děti se pěkně prodraží. Už jsme o tom mluvili.
Mít dítě a rozrůstající se obchod je trochu moc.
Odkud máš ty květiny?
Sam mi je dnes poslal. Ještě jsem mu ani nezavolala.
Ale jak můžu? Jsem katastrofa. Nemůžu být holka na druhé rande.
Tohle mě uchrání od manželství. Na příštích 10 let.
Nestresuj se kvůli penězům. Budeme v pohodě.
Právě jsem telefonovala s Lonnie a budeme tam vracet zeď...
...a možná za pár let to můžeme přehodnotit nebo tak.
Počkej, takže ty chceš zastavit tu rekonstrukci?
Už nemůžu navýšit půjčku. Ale to je dobré, víš?
Budu mít jen obchod a ne restauraci. To je v pohodě.
To bude dobré.
Víš, ty peníze ti můžu dát.
- Mám úspory. - Ne. Ne, to ti nemůžu dovolit.
- Tvé úspory bych si nikdy nevzala. - Ale já to tak chci.
Vychováváme spolu dítě. Máme společný dům.
Tohle je toho součást.
Poslyš, nechat si od někoho pomoci neznamená, žes selhala.
Myslím tím, že v tom nejsi sama.
Um...
Dobrá, ale nesmí to být dar. Vezmu si je jen jako investici.
Dobrá. Jsem tedy investor do Franche.
Jsi...
Jsi investor do "Fraiche."
- "Fraiche." Promiň. - "Fraiche. "
A jako investor dostaneš 2% ze zisku.
- 3%. - 2%.
A slevu na jídlo a víno.
- Kolik je ta sleva? - 10%.
- 15%. - 10%.
To je velká sleva.
- Tak přidej ještě večeři. - Dohodnuto.
- Dobrá. - Úžasné. Dobře.
Můj Bože. Moc ti děkuji. To je velká věc.
Dobrá, večeře, dnes večer, na mě.
- Vypadáte moc krásně. - Děkuji ti.
Můj Bože.
- Ahoj. - Ahoj.
Takže tady jsou všechna naše čísla.
Můj mobil, jeho mobil, do restaurace i dětskému doktorovi.
Jo.
Víte, že abych mohla dělat svou práci, musíte opustit dům?
- Jo. - Ano.
- Dobře. Dobrá. - Dobře. Dobrá.
- Dobrá, bavte se. - Nashle.
Vypadá to tu nádherně, Holly. Nemůžu uvěřit, že jsem tu ještě nikdy nebyl.
Podívej se na sebe. Jsi jako kuchyňský ninja.
- T nevaříš podle receptu? - Ne.
Tohle je jediné místo v mém životě, kde se neřídím žádným plánem.
Máš to pod pět minut. Ne.
Technicky to bylo ještě živé.
- Jsi si jistá, že to chceš udělat? - Sázka je sázka. Dokážu to.
- Nemusíš to dělat. - Víš, čím jediným si nejsem jistá?
Tou helmou. Je trapná. Chci něco, na čem budou blesky.
Vytáhneme nejdříve sytič, ano?
- Cože? - Sytič.
- Dobrá. - Připravená?
Otoč zapalování, stiskni spojku. Tady. Drž ji, drž ji.
- Dobrá. - Zmáčkni startér.
Dobrá, jdem na to.
Dobrá, levá ruka je spojka, pravá je plyn.
- Dobrá. - Dobrá, teď sklopím opěrku.
Já řídím zatracenou motorku!
Zpomal, Rain Mane. Ještě nejsme hotoví? Teď zařadíme první stupeň.
- Dobrá. - Drž to.
- Nepouštěj tu spojku, dokud... - Pustit?
- Můj Bože. - Ne.
Můj Bože. Oh, Messere. Oh, Messere, je mi to líto.
- Ne, to je dobré. Jsi v pořádku? - Jo, jo.
Oh!
Ale ne.
Ale ne. Zlobíš se?
Ne já... Musím se posadit.
Myslela jsem, žes říkal "Pusť to".
Možná bych si měla jít promluvit s tím řidičem autobusu?
- Bože, promiň mi to, Messere. - Nedělej si s tím starost.
- Zaplatím ti to, slibuji. - Vlastně jen žasnu.
Než jsi ji zničila, neujela jsi ani metr.
- Cítím se strašně. Je mi to opravdu líto. - To je v pořádku, jasné?
Je to jen motorka.
Myslíš to vážně, anebo to říkáš jen...
...proto, že když budu dál mluvit, rozbrečíš se?
Běž dovnitř.
- Ahoj. - Ahoj.
Nechtěla jsem ji přenášet.
To je v pořádku.
Amy, počkej chvilku.
Tady máš. No tak, zpátky to neberu.
- Díky, Amy. - Děkuji. Na sledanou. Hezký večer.
Myslím, že vy lidi tvoříte nádherný pár.
Totéž říkala o Taylor Swiftové a o tom klukovi ze Stmívání.
Bože můj, my jsme v jejich pokoji.
Není to tak strašidelné.
- Tenhle pokoj je překrásný. - Jo.
- Jak to, že jsme ho ještě nepoužili? - Vůbec netuším.
Z čeho je to povlečení.
Myslíš, že to naplánovali?
Co?
Nás? Ne. Ne.
Už to před tím jednou zkusili. A víme, jak to dopadlo.
No, teď tomu víc rozumím.
Co, proč si nás vybrali?
Jo, před tím jsem to nechápala, ale teď, když tě znám lépe...
...už vím, co tím Alison myslela.
Máš s ní mnoho společného.
- S Alison? - Jo.
Myslel sis, že to bude Peter, ale víc mi připomínáš ji.
Byla tak zábavná a bezstarostná, víš?
- Mám pro tebe překvapení. - Jaké?
- Něco, co jsem našel dříve. - Co?
- Malý kontraband. - Můj ty Bože, to ne.
- Co tím myslíš, ne? - To nemůžeme.
- Sophie spí ve vedlejším pokoji. - Ona spí.
No tak, je to dobré proti zelenému zákalu.
- Ne. - No tak.
Ne. Absolutně ne.
Tohle kouřit nemůžeme.
Nedělej to.
- Proč je nenecháš? - Beru si jich jen pár.
Všechny je nemůžeme sníst.
Dobrá. Pojď, jdeme. Na co se budeme dívat?
Naskoč do auta.
A připoutej se.
Víš, že původně bylo Wiggles pět?
Já jsem byl pátý Wiggle.
Naskoč do auta.
Zapni si pás.
A můžeme se prohánět celý den.
- Oh! To je dobré. Jak to děláš? - Je to jako kroucení.
- Jde mi to? Jde mi to? - Umíš to pěkně.
Pro děti je to nevhodné.
Měsíc nikdy neuvidí sluneční svit.
A slunce zase záři měsíce.
- Takže měsíc a slunce jsou kamarádi? - Ti nejlepší kamarádi.
Navštěvují se jen ve svých snech.
Co? Kdo?
- Haló? - To je dětská chůvička.
A kde mám telefon?
- Myslím, že to je zvonek u dveří. - Půjdu otevřít.
Dobré ráno, pane Messere. Doufám, že nejdu nevhod.
Ne, ne, ne, je to perfektní. Dejte nám jen minutku.
Popravdě je tu pěkné parno. Ráda bych...
Jej, jej, jej!
- Hele, je tady Janine. - Co? Teď?
- Bože, ta paní si to umí načasovat. - Dělej.
Ty vezmi Sophii. Já uklidím nahoře, ty ukliď dole.
- A zbav se těch drog. - Dobrá.
Dobrá, dobrá, dobrá. Nekouřili jsme to.
- Nechala jsem se trochu unést. - Jsi připravená? Dobrá.
- Kde je Sophie? - Kde je Sophie?
Soph...?
Mám tě. Dobrá, mám tě.
No, ve svých rolích vypadáte více usedleji.
Jo, jo. Hodně jsme se toho naučili.
A to i slečna Sophie. Už začala chodit.
A co mezi vámi dvěma? Ja tam nějaké napětí?
- Mezi námi? - Proč by mělo být mezi námi napětí?
- Všechno je dokonalé. - Všechno je dobré, dobré.
Přišli jste na to, jak to může mezi vámi fungovat...
...nebo jaké můžete mít společné plány?
Tak daleko jsme se ještě nedostali. Je to pro nás stále nové.
A k tomu se ještě stalo pár neplánovaných věcí.
Opravdu? Protože já jsem to trochu plánoval.
Opravdu? Nikdy by mě nenapadlo, že tě moje plány zajímají.
Jak bys nemohla vědět, že s tebou chci plánovat?
Možná nejsem tak dobrá v plánování jako ty.
- Myslím, že jsi úžasná v plánování. - Ale no tak, lidi, vy jste spolu spali.
Co?
Nenecháme naše osobní životy ovlivnit naše rodičovství, to slibuji.
- Budete se brát? - Ha, ha.
- Stalo se to před šesti hodinami. - To je moc konkrétní. Nevím, jestli chce...
A co když to nevyjde? Pak budete spát v garáži?
Sex je v takovéto situaci jako termiti. Může velmi nahlodat rodinné základy.
Jevili jste se jako lehký případ. Na cestu sem jsem měla dobrou kávu.
Myslela jsem si "Dokončím můj lehký případ, bude to pro mě jako malá dovolená. Jej!"
- Podívejte, Janine, to... - Teď, můj Bože.
Máme naplánovanou ještě jednu schůzku. Do té doby si vyřešte osobní problémy.
Ať už se rozhodnete zasnoubit se nebo předstírat, že se to nestalo...
...mě je to jedno.
Jen tu sračku vyřešte, jasný?
- Dobrá, dobrá. - Dobrá, dobrá.
- Můžu si vzít kousek koláče? - Oh, Bože, ne. Ne, ne, ne.
Opravdu je mi to líto.
Je to ze špatné várky a já jsem profesionální kuchařka.
To je v pořádku. Váš dům, vaše jídlo. Každopádně promiňte. Odcházím.
- Děkuji vám. - Promiňte.
- Nejste...? - To je dobré. Děkuji vám.
Jsi můj poslední svobodný kamarád.
Bez tebe nemám spojení s venkovním světem.
Poslyš, nevím, proč jsme to udělali. Prostě... Prostě jsme to udělali.
Víš, jak vypadá manželství? Představ si vězení.
- A pak už nic neměň. - My nejsme svoji.
Lidi, vychováváte spolu dítě. To je stejné jako manželství.
Messere.
- Na chvilku? - Jo.
Dal jsem ti pěknou šťavnatou pauzu.
Moc se ti to nepovedlo.
Mám se z toho poučit, anebo ti mám dát další šanci?
Jestli mám na výběr, přikláním se k té šanci.
Jde ti to lépe než komukoli tady.
Sport není jen o statistice a o tom se naučit hráče.
Je o něčem víc, je to o pocitu.
Ty máš talent, ale jsi roztěkaný.
Umím být soustředěný, Alane.
- Umíš? - Jo.
Můžeš být v Phoenixu?
Uvolní se místo režiséra pro Suns.
Volali a chtěli na to místo někoho doporučit.
A já jim řekl o tobě.
Dej mi vědět.
Někomu tady se daří dobře.
Dvě kočky na sluníčku.
Podívej se na ní. Kočka k nakousnutí.
Je to tak jasné. Řeknu vám, že to určitě dělali.
To si nemyslím. Upřímně si to nemyslím.
Vsadila se se mnou o 400$, že se spolu vyspí do Dne práce.
- Proto to říkáš. - Připadám si, jako bych sledoval Kriminálka: Vztahy.
Víš, že kdybych se takhle viděl dříve, nakopal bych si svou kočičí prdel?
Messer ti dluží čtvrťák, musí. Řekl ošklivé slovo.
Messere. Slyšel jsem, že tu poblíž bydlíš.
Bene, ahoj.
Dobrý tah s tím Phoenixem. Budeš nám tady chybět.
- Ještě o tom stále jednáme. - Alan říkal, že je to hotová věc.
Budeme za chvilku támhle u kapely. Potkáme se tam.
Pěkné fousky.
Co to mělo znamenat?
Nic. Pojď, jdeme, jdeme.
- Pojď. Dobře. - Děkuji.
Dělej, Messere, ven s tím.
Mluvili jsme o tom nedávno s Alanem.
Doporučil mě na místo režiséra. Je to...
- Ve Phoenixu. - Pro Suns.
- Celou sezónu řídit celý štáb. - Ale odmítl jsi to, že ano?
No, nechtěl jsem být nezdvořilý a hned to odmítnout.
- Tak proč jsi mi o tom neřekl? - Protože jsem ne...
Nevím, nechtěl jsem to zveličovat. Stejně to přijmout nemohu.
- Ale chtěl bys. - No jistěže bych chtěl.
- Je to veliká příležitost. - Takže o tom uvažuješ.
- Ne. - Ne?
Ne, neuvažuji o tom.
Nechápu, proč jsi se o tom nezmínil.
Protože jsem tě nechtěl rozčílit, což teď zjevně jsi.
Proč bych měla být rozzlobená, když o tom neuvažuješ?
Víš co, Messi? Můžeš s tím jídlem na chvilku přestat?
Můžeš mi upřímně říct, že uvažuješ, že přijmeš tu práci?
Jo. Uvažuji o tom.
Pro tohle jsem se dřel, jasné?
Před tím bych se vůbec nerozmýšlel.
Před Sophií a přede mnou?
Mám ji. Pojď. Pojď sem, ty bubáku.
- Holly. Holl... - Hej, bubáci. Haló, bubáci.
A jak by to jako mělo být, Messi?
Šli bychom s tebou, anebo bys nás tady nechal?
To netuším. Nikdy jsem to pro tři lidi neplánoval.
Sotva jsem to promyslel pro sebe. Je to jen pracovní nabídka, jasné?
Ne není, je to přesně to, na co jsi čekal. Čisté svědomí.
- To není pravda. - Nikdy jsi tady nechtěl být.
A i po tom všem o nás stále přemýšlíš jako o provizoriu.
Myslíš, že v tom nejsem?
Vzdal jsem se mého bytu, mé motorky, dal jsem ti peníze na restauraci.
- O peníze jsem se tě nikdy neprosila. - Udělal jsem to, abys byla šťastná.
Vzdal jsem se všeho, abych hrál tuhle pitomou roli.
"Hrál tuhle roli"?
To je to pro tebe?
No, žijeme v jejich domě, spíme v jejich posteli, vychováváme jejich dítě.
Chováme se jako manželé, ale to nejsme.
- To k Sophii jsi to jen předstíral? - Ne, Sophii já miluji.
Takže pak tedy je ke mě.
Měl bys tu práci vzít, Messere.
PODZIM
Promiň.
Už jdu, Soph. Už jdu, zlato. Vydrž.
Dobrá.
Oh.
Věděl jsem, že by ti vypadly oči z důlků, tak jsem ji přivedl.
- Díky. - Tady je to.
Dobré ráno, slečno Soph. Chyběla jsi mi.
Spalo se ti v noci dobře. Řekneš "jablko"?
Jablko.
Banán.
Vždycky když to dělám, zním jako Antonio Banderas.
Banán.
V pořádku.
Rád bych si sedl a najedl se, ale mám objednány dvojčata Finisterovy...
...a když se o chvilku zpozdím, vyzdobí mi čekárnu. Zase.
- Uvidíme se později? - Mm-hm.
Počkej, vezmi si muffin.
Díky. Ahoj, Sophie.
- Nashle. - Neshle.
Gregu, připrav se to odstřihnout. Utni to.
Vezmi to.
Podivín.
Co tu ksakru dělám?
Děkuji vám.
- Díky. - Oh, podívej.
Páni.
Podívej se na sebe. Bože, tys tak vyrostla.
- Je velká, co? - Ten iChat ji neukáže správně.
- "Messer." Umíš říct "Messer"? - S tímhle hodně štěstí.
- Pořád žádné "Holly," co? - Ne.
Víš, jaké je to vynikat v "sklenice," "bazén," a "žirafa"?
Dobrá, na pondělí máme něco domluveného.
Janine přerušila tradici a pro jednou něco domluvila.
Takže ty jsi opravdu ukončila to rozšíření, co? To je škoda.
Jo, je to jak to bylo a šlo nám to dobře, tak...
Dobrá, jsi připravená?
Uvidíme se.
- Bavte se. - Jasně.
- Hele, Messi? - Jo?
Nevím jestli už nemáš nějaké plány...
...ale, no, Sam a já pořádáme večeři na Díkuvzdání...
...a budou tam všichni sousedi.
A pořád se na tebe ptají, tak by ses možná chtěl připojit.
- Jo. - Jo?
- Jo, sakra. - Dobrá.
- Dobrá. Ty vaříš? - Ano.
- Dobrá. Uvidíme se tam. - Výborně.
Rozluč se. Už jdeme.
- Mmm. - Myslíš?
Nemyslíš, že to potřebuje víc muškátového oříšku?
Moc mi nepomáháš.
Vyřídím to.
Sedněte si.
- Ahoj. - Ahoj.
- Šťastné Díkuvzdání. - Jo, tobě také.
- Přinesl jsem nějaké víno. - Díky.
- Devět doláčů. - Páni.
- Kde je Soph? - Je tam vzadu.
- Dobrá. - Běž dál.
- Oh, ahoj. - Ahoj. Zdravím.
- Ahoj. - Ahoj, sportovče.
- Tohle patřilo mě. - Dobrá.
Tak, co tady je u vás maniaků nového?
Gary a já chodíme na karate pro páry.
- Páni. - Je to zábava.
Nemůžu být poblíž a pořád ho chránit.
- Posilovat ho. - Jo.
A je to velká příležitost jednou za čas kopnout vašeho partnera do obličeje...
...v kontrolovaném prostředí, kde je to v pořádku a očekává se to.
Messere.
- Ahoj. Jak se máte, doktore? - Dobře, dobře.
- Jsem rád, že jste to zvládl. - To oceňuji.
Nicméně technicky je tohle můj dům, takže jsem rád, že jste to zvládl vy.
Víte, já vím, že je to trochu divné.
- Ne, není to divné. - Trochu je to divné.
Dům, jehož jsme všichni součástí, obzvláště vy.
Jo, všichni jsme fandové tohoto domu.
Hele, dnešní večeře je prima příležitost, jak se rozloučit, co?
Úplně.
Promiňte, něco mi uniká?
Ty prodáváš dům?
- Kdy jsi mi o tom chtěla říct? - Po naší schůzce se sociálkou.
Je prostě moc velký, Messere. Údržba stojí mění, víš to sám.
- Já svou půlku platím. - To oceňuji, ale stále to nestačí.
Měla jsi se mě zeptat, Holly.
Stejně, jako jsi se mě zeptal ty na Phoenix?
Ten dům neprodáš. Chtěli, aby tady vyrostla.
Chtěli, abych ji tady s tebou vychovala, ale ty jsi se s toho vyvlékl.
A ty jsi neztrácela čas si sehnat náhradu.
Snažíš se, abych se cítila špatně, protože jsi odešel?
Chtěla jsi to zvládnout sama, ale beze mne by se ti to nikdy nepodařilo.
Proto hned jak jsem odešel jsi si našla za Messera náhradníka.
On není náhradník za Messera.
Zvuk tu je opravdu dobře slyšet, nemyslíte?
Ví ty co? On není jako ty. Sam není jako ty.
On je milý a laskavý, a neutíká před prvním náznakem něčeho vážného.
Jo, já utekl.
Umřel mi nejlepší přítel, a přes noc jsem měl dům a dítě.
- Je mi líto, jestli... - Jestli co?
- Měl jsem strach. - A ty si myslíš, že já strach neměla?
Pro tebe to bylo snazší, Holly. Tys to chtěla. Tys chtěla mít život jako oni.
Ale takhle ne. Ježíši, takhle rozhodně ne.
A ne s někým, kdo mě neopětuje lásku.
Ale já ji opětoval.
Holly, a stále tě miluji.
Ne, měl jsi pravdu.
Jen jsme...
Jen jsme předstírali, že jsme oni.
Potřebovali jsme se navzájem, abychom se přes to dostali.
A teď už je po všem a my nemusíme už nic předstírat, Messere, dobrá?
Nechci se s tebou hádat, prosím tě.
Vracím se do Phoenixu.
Janinu zvládneš sama.
Vypadá to, že toho beze mne zvládáš hodně.
Sakra.
Šťastné Díkuvzdání všem.
Rád jsem vás všechny viděl.
Kdyby jste navštívili Phoenix, nebojte se mě navštívit.
Ššš, ššš, ššš.
Dobrá, večeře je na stole.
Měli byste to ochutnat, lidi. Opravdu, je to výborné.
Je tam i výborná pálivá česneková omáčka. Bude vám chutnat.
Běžte a berte si. No tak všichni. Jen...
Jezte, hned.
- Dobrá, díky, že jste přišli. - Dobrou noc, zlato.
Jo, dobře, to bylo špatné.
Jo, možná na to jdeme moc rychle.
Ještě stále k němu něco cítíš.
Messer a já jsme sotva vyšli za příznivějších okolností....
...a těch opravdu moc nebylo.
Kdybych se s mou ženou takhle hádal...
...asi bychom byli stále manželé.
Ví, před tím než se stalo to s Peterem a Alison...
...byl jsi přesně ten typ chlapa, kterého jsem chtěla.
Často jsem na tebe myslívala, a to jsem ještě ani neznala tvé jméno.
Budete mi chybět, lidi.
Leonardo byl špatné strašidlo.
Nikoho nevystrašil.
Neměl 1642...
Máma.
Ne, Holly.
- Ne, já jsem Holly. - Máma.
Jo, holčičko.
Já jsem tvá máma.
Pravdou je, víte, že někdy to funguje lépe...
...když jeden člověk dělá vše, víte?
Žádné rozpisy, žádné hádky.
Vím, že to není ideální.
Ale od kdy jsou rodiče perfektní, co?
Že ano? Že ano, krásko? Co? Já vím, já vím.
Promiňte.
Tohle dělat nemohu. Není to správné.
- Je tu problém? - Jo, že jsem idiot.
Je to změna plánu. Omlouvám se. Musím na letiště.
- Pojďte. - Co?
No tak, dělej. Zvedni to, zvedni to, zvedni to.
Ahoj, tady je Messer.
- Ugh! - Vzkažte mi nějakou prasárnu.
Víte, mohla jsem se pro vás vrátit.
No, tohle bylo vaše poslední sezení, a celý další měsíc mám plno.
- Tak či onak to dokončíme. - Dobrá.
Jestliže tam chcete být rychle, možná byste měla jet rychleji než ta ostatní auta.
Ale vy mě pozorujete, tak...
- Pozoruji, jak zmeškáte ten let. Pohněte si. - Dobrá.
Pojď sem.
22. července 2010. První kroky.
Kam jdeš? Vrať se.
Jej!
Máte překrásnou rodinu.
Děkuji vám.
Dámy a pánové...
...let 722 do Phoenixu je připraven k odbavení.
Ahoj. Ahoj. Potřebuji dva lístky kamkoli na terminál T...
- ... co nejrychleji, prosím. - Tři. V autě čekat nebudu.
Dětské botičky také, paní.
To si děláte legraci? To jsou botičky dítěte.
- Jen mi ji dejte. Dejte mi ji a běžte. - Tady. Dobrá, díky.
Já jen, vy jste běžela celou tu cestu...
...a já myslela, že když vezmu Sophii, tak to bude v pořádku.
Já vím. Víte, vedla jste si dobře. Výborně.
Nebojte se o mě. Já budu v pořádku, budu.
- Mám Sophii. - Jo.
A možná že to takhle mělo být, tak...
Vy budete tak nešťastná.
- Už nebudu plakat. - Měla bych vzít Sophii dovnitř.
Jo, jistě.
- Vy budete výborná máma. - Díky.
- Dám vědět sociálce, že jste prošla. - Děkuji vám. Díky.
- Hlavu vzhůru. - Dobře.
Opravdu se omlouvám, že jsem plakala.
- Bez problému. Stále pláčete. - Dobrá.
Dobrá.
Tady.
Chceš si hrát s klíči? Jen je neztrať jako minule.
- Bože můj, Messere. Můj Bože. - Nechtěl jsem tě vystrašit, jasné?
Měl jsem klíč a myslel jsem, že budeš doma kvůli Janine.
Messere...
Prosím tě, nic neříkej. Jen poslouchej.
Konečně jsem přišel na to, proč si nás Peter a Alison vyprali.
A není to protože jsme je znali nejlépe.
Je to protože já a ty dohromady, se Sophií...
...tak nějak tvoříme rodinu.
Stejně jako oni. A proto si nás vybrali.
A když jsem odjel, nestýskalo se mi po tobě nebo po ní, ale po nás.
Chyběla mi naše rodina.
Vím, že jsme to vzali pozpátku.
Měla jsi někoho potkat, zamilovat se, pak mít dítě, ale to je jedno.
Je mi jedno, jak se to stalo, protože jsem se do tebe zamiloval.
- Zamiloval jsem se do naší rodiny. - Messere.
Byla jsem na letišti.
Ty jsi naplánovala nějakou cestu, o které nevím?
Ne.
No, slyšela jsi, jak jsem říkal, že tě miluji? Protože to můžu klidně zopakovat.
Dobrá.
Miluji tě.
ZIMA
Když jsem zjistila, že jsem zase těhotná, jen jsem řvala a řvala a řvala.
A řekla jsem "Scotte, můžeme být takhle požehnaní? Můžeme?"
Co jsem říkal já, to zopakovat nemůžeme. Bylo to neslušné.
To nemůžeme. Víš ty co? Myslím, že Campbell potřebuje novou plenku.
- Dobrá. - Děkuji.
- Já, co? - Jo.
- Dobrá. - Podívejte se na něj, holky.
O, Scotte, a mohl bys mi přinést trochu vody s ledem nebo tak něco?
- Jistě. Proč bych to neudělal? - To netuším.
Procházím.
- Ahoj. Koláček? - Neznám nic chutnějšího.
- Oh, ne, díky. Snažím se hubnout. - Dobrá.
Dej to zpátky. Přeci si jeden vezmu. Jsou to většinou rozinky.
- To je jako salát. - Jo. A výborný salát.
Záleží to hlavně na rozvrhu spánku, chlape. Musíš ty mimina nechat vyspat.
Hle, Sophie má objednávku pro obsluhu.
- Dort. - Jo.
Dort? Máš ráda dort?
Je jednoduchý, pochopitelný, je...
Jo, znáš mě. Takhle to dělám. Jednoduše, pochopitelně.
- Ah. Dobrá, dobrá. - Ah. Ano.
- S tebou to nikdy jednodušší nebude, co? - Ne. A mám ještě jeden.
- Co? Vždyť má 2. - Ten je pro nás. Protože my slavíme rok.
Dobrá, zlato.
-Dobrá. - Připravení?
- Tady to je, Soph. - Tady to je.
Jdeme na to. Jdeme na narozeninovou oslavu.
Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, drahá Sophie.
Hodně štěstí, zdraví.